Аз трябва да тръгвам.
Важно е да се върнеш за обяд.
Оствинд.
Оствинд?
Хей.
Фани. - Кого очакваш? Риан Гостлинг?
Отново сънувах кошмар. - Гола в училищния двор? Познато ми е.
Не. Беше Оствинд.
Той искаше да ме вземе, а после изведнъж изчезна.
Нищо не разбирам.
Мика, ти не си събрала багажа си. - Зная.
Ще те чакам в кухнята.
Кроасани... - Отбелязах всичко.
Червено: изкуство, зелено: кулинарство.
После разгледайте и института по квантова физика.
Хмм... - Aх, Париж.
Радвам се, но Мика... - Тя ще го хареса.
Казах й, че не може да прекара цялото лято на вилата с конете.
На човек му е нужна култура и Savoir-vivre...
Ще отида да погледна. - Така, сирене или багета.
Аз мисля за червено вино. - Ok...
Pont-Neuf. - "Любовниците от Pont-Neuf".
Мика я няма.
Мика я няма? Къде може да е?
Добре, махам се.
Зная какво искаш. Тогава си я вземи.
Какво става с теб?
Какво е това?
От къде е тази кръв?
Виждала ли си ушите му?
Едното е отправено към теб, а с другото се ослушва за нещо.
Да, така е. Преди не е правел така.
Как да разбера какво става с него?
Да се доверяваш не значи да знаеш всички тайни на другия,
всяко доверие има граници.
Отнася се за хората и за животните.
Остави на Оствинд свобода.
Дай му време.
Имам крем за драскотините й.
Благодаря, учителю.
Шарлоте помисли пак. Ти яздиш при нас от шестгодишна.
Съжалявам, г-жо Калтенбах. Дължа Ви много.
Но при Зас има по-добри условия. Искам да постигна повече с Атила.
Добре. - Благодаря Ви за всичко.
Поръчала ли си такси? - Да, преди два часа.
Не получи ли съобщението ми? - Напротив. Но тракторът е развален.
В количката щеше да ти е твърде неудобно.
Благодаря.
Ти не трябваше ли да си в Париж? - Имах едно странно чувства.
Но тук всичко е както винаги.
Тук е толкова спокойно.
Eй, eй! Aрчибалд!
Някакси твърде спокойно. Всъщност къде са всички?
Много след Мишел отидоха при Зас.
А когато казаха, че тази година няма да има Калтенбах Класик,
си отидоха и останалите. - Няма да има турнир?
Преди при нас имаше опашка от желаещи. А сега...
Питай баба си. Аз трябва да храня животните.
Aх!
Всичко е наред. Добре сме. - Ok.
Хапни си наденица. Съвсем прясна. Направо жива.
Бабо.
Да? - Оствинд е издран по корема.
Знаеш ли откъде? - Разбира се, че ще има драскотини.
По цели дни го няма, ходи някъде.
Ако съседите знаеха,
че единственият ми способен кон ден и нощ се носи под открито небе,
ще си помислят, че съвсем съм откачила.
И ще са прави.
Отфрийд ми каза, че е видял еднорог в гората.
Еднорог. Представяте ли си?
Не. - Дa.
Днес сутринта Отфрийд отивал на работа и той седял на края на гората.
Мариане, задръж приказките за себе си.
И баба е странна. Аз виждам, че има проблеми.
Не разбирам това. Важното е, че разбирам теб.
Оствинд!
Aх! Aуa.
Чакай!
Тя ти харесва, нали?
Най-накрая си тук! Баба ти не каза и дума.
Аз видях нещо. - Еднорог ли?
Дa. - По дяволите.
Затворих го с русалките в замъка.
Нагоре! - Сериозно.
Видяла си сърна. - Не. В гората имаше кон...
Мика, тук няма диви коне.
Какво е това? Месо за закуска? - Ела, ще ти покажа.
Тук има крадец. - И ще го хванеш с капан за мишки?
Капан за плъхове. Ще ти захапе пръста.
Той краде храна за коне, а вчера открадна якето ми.
Ще го дебна цяла вечер. Когато го хвана, ще го направя на кървавица!
Само не кървавица.
От тук се вижда всичко. - И никой не вижда.
Изобщо не Ви разбирам. Трябва ми малка отсрочка.
Вие сте просрочили кредита върху ипотеката с три месеца.
Вие няма да получите малка отсрочка. - Мария, не виждам друг изход.
Клаус, известно ни е, че от конете не се забогатява.
Това са само две думи: Конен клуб Зас.
Това са три думи. - Да. Така е.
Няма да назовавам числа, но там е много добре.
Моята племенница се обучава там много успешно.
Тя ще участва в Зас Класик.
Моля? - Това е един богат турнир...
... за младежи.
Мария, нямаш ли ценни вещи? Скъпи мебели?
Къде е онзи чудесен кон? - Да, вярно.
Оствалд или Зюдпол, Нордванд... - Оствинд.
Дa. Купили сте го за четвърт милион. Продайте го.
Клаус, ние от кога се познаваме? Трябват ми само няколко месеца отсрочка.
Две седмици, после Калтенбах ще отиде на търг.
Съжалявам. - Клаус, идваш ли? Тук вони.
Aх.
Това ще бъде последното ни лято в Калтенбах.
Какво ще стане с Оствинд? - Оствинд, Оствинд. Винаги само Оствинд!
Нищо друго ли не те интересува? Не помисляш ли и за нас?
Хората ни откраднаха турнира.
Баба ти губи всичко, дядо ми дома си. - Разбрах.
Нищо не си разбрала! Оствинд е виновен за нашия банкрут.
Ти би могла да спасиш Калтенбах. - Аз?
Дa, ти! Ако участваш с него на турнира,
вместо да се шляеш с него насам-натам.
Оствинд е кон от световна класа. A я го виж сега.
Но Мика има принципи и огромно его.
Това не е честно.
Правилно. То е всичко друго, но не и справедливо.
Не бъди така нетърпелив. Ние ще я намерим.
Подиграваш ли се? Почти я хванах. - Тя не иска да дойде при теб.
Естествено не. Тя не е глупава. Теб какво те засяга?
Това твой кон ли е? - Теб какво те засяга?
Тя ми избяга, ok? - Мога да разбера.
Аз ще я хвана. - Никога. Не и така.
Сигурна ли си?
Дa.
Какво правите в гората малко преди залез слънце, без седло?
Без обувки?
Това твоята гора ли е? - Да, нещо такова.
Извинявай, че дойдох без да позвъня предварително.
Поне си свали обувките.
Хей, Гретел. Ти забрави нещо.
Къде си тръгнал? Извинявай. - Какво правиш тук?
Почакай, това беше лошо от моя страна.
Извинявай. - Добре, Сам. аз...
Крадецът.
Хванах ли те, свиня! Aу!
Хa!
Фани. - Mика.
Какво правиш тук? - Ти да не си помислиш, че ще те оставя тук сама.
Вие наистина ли сте разорени. - За съжаление.
Само г-жа Калтенбах не разбира това. Тогава ти не можеш да направиш нищо.
Трябва да измислим нещо. - Какво?
Нямам представа. Да вземем заложници, да ограбим банка.
Да направим малък пожар.
Спокойно, шегувам се. - Само малко.
Тази вечер искам да заловя този плъх, дето ни краде.
Ще гоним престъпници? Супер. Това е добра история за видео конкурса.
Кога сте видяла крадеца? - Подиграваш ли се?
Мика, направи нещо. - Тази вечер ще останем тук
и ще наблюдаваме какво ще се случи.
Вие спете. Аз ще поема първата смяна.
Ние видяхме еднорога. - Aхa.
Той не е еднорог. - От това се страхувах.
Мислите ли, че тя може да живее в гората? Там изглежда щастлива. - Не знам.
Хората държат на реда.
Конете трябва да са в конюшнята, това е.
Но защо? Това е все едно, човек да е арестуван в дома си.
Сякаш човек трябва да живее в шкаф.
Изглеждаш уморена в последно време, Мариа.
Представи си този негодяй не само си присвои моя турнир
сега привика и Ханс.
Ханс де Бург? - Да, ето.
"Успешният бизнесмен Зас успя да привлече за съдия
на своя турнир живата легенда Ханс де Бург."
Той взема моя най-добър ученик. - Освен...
Дa. - ... Mиka.
Освен Мика.
Сега вече нищо няма да ни спаси.
Какво мислиш?
Maриa.
При мен идваха от банката.
След две седмици ще продадат Калтенбах.
За съжаление и твоя дом също.
Трябваше да ти кажа по-рано, но...
... аз... не можех.
Чудесно.
Всичко е наред. Приемете го като предупреждение.
Ще Ви изпиша нещо за кръвообращението. А ти внимавай за дядо си.
Чакайте. Ще Ви помогна. - Остави ме.
"Промоция купете две четки на цената на една"? - O.
Тернир. - Точно.
50.000 евро награда. Колко е гениално?
Аз не исках повече да яздя.
Ако с теб просто отидем да разгледаме конния клуб на Зас.
Изведнъж ми дойде голям интерес към... - конете?
Има и нормални методи за придвижване. Автобуси, колела, крака...
Ти искаше да си направим разходка. - Следващата на ляво.
Уах...
Сънувам ли! Това той ли е?
Ханс де Бург. - O... Боже... мой.
Добър апетит.
Ханс! - Леополд.
Добре дошъл в скромния ми клуб.
Готов ли си за турнира? - Разбира се.
Хубаво.
Изглежда като стая за мъчение. - Тук наистина ли само се язди?
O. Изглеждаш като бабата на Франкенщайн.
Ние сме много заинтересовани ти да станеш наш треньор.
Хм.
Е? Какво ще кажеш? - Тук наблизо аз се научих да яздя.
В Калтенбах. - Калтенбах?
В последно време имат финансови проблеми. Съвсем затънаха.
И имението и бабата.
Мисля си да открия там център за продажба на амуниции.
Мариа беше добра учителка. Старомодна, но с усет за талантите.
Но се страхувам, че това вече не е по силите й.
Тя няма ли да участва в турнира? - Напротив, ще участва.
Така?
Коя си ти червенокоске? - Ами...
Здравейте. Търсим къде да се запишем за турнира.
Там отзад. - Благодаря много.
Оствинд не е трениран. Той не е във форма, не е за такъв турнир.
Трибой. - Трибой?
Дресура, крос по тежък терен и прескачане.
О, човек. Какво ще правим сега? - Да забравим тази глупост.
И да си събираме куфарите. - Не!
Това не е проблем. Да, на коня му трябва тренировка.
Но ти можеш да скачаш. Езда по труден терен също. Остава дресурата.
Дресура? - Кой ще ви подготви?
Дядо ми си има съвсем други грижи.
Норберт. - Кой?
Супер. Кон без мускули и градско момиче с калкулатор за треньор.
Сам. Сам.
Рано е още...
Хей!
Пак ти ли.
Удари ли се? - Какво те засяга.
Ok.
Защо ни крадеш? - Аз...
Аз само заех някой неща. Храна за коне и такива.
Хвана ли я?
Не.
Смешно ли ти е? Ще ме преследват бандити, ако не им я закарам.
Но на такива като теб им е все едно. - Такива като мен?
Дъщерята от богатата къща. Татко ще й купи кон.
Ти изобщо не познаваш хората. - Аз видях коня ти.
Откъде иначе ще имаш такъв великолепен кон?
Великолепен кон? - Веднага се вижда.
Но се забелязва веднага, че с него не са се занимавали отдавна. - Да, и?
Твой проблем. Аз изчезвам. - Ти откъде знаеш всичко това?
Разбирам от спортни коне. На твоя му трябват малко тренировки и той ще си върне формата.
Знаеш ли защо не можеш да я хванеш?
Защото тя има четири крака, а аз два?
Защото искаш да я хванеш. - Aх, да.
Тя не трябва да е в гората. - Защо не?
Как така? Защото... ясно е. Подиграваш ли се? - Защо искаш да я хванеш?
Тя трябва да се върне при собственика си. Той не се шегува.
A така ли. Мислех, че не принадлежи на никого.
А ако направим сделка?
Каква?
Ще хванем моя кон, а после ще тренираме твоя.
При едно условие. - Дa?
Никой няма да научи за това.
От къде да знам, че мога да ти се доверя? - Не знаеш.
Ще го направим ли или ще се откажем.
Тогава до утре. На поляната? - До утре.
... когато успеете да завладеете вниманието на коня,
можете веднага да преминете към Piaffe.
При изход от него се прави преход в Galopp
за да свалите напрежението и да не прахосвате енергията на коня.
Мотивацията да се реагира на фините ефекти...
Събуди се и тръгвай!
Оствинд, хайде!
Ела!
По-бързо!
Не изоставай!
Внимавай! - Извинявайте.
Може би си видяла един кон? - Не.
Хм.
Освен този, той е мой.
Aхa. - Ние тук караме колело.
Мх. От имението Калтенбах ли сте? - Да.
Уж тук се разхождал един кон. Липсва ли ви на вас?
Не. - Сигурно?
Може би е голяма сърна. - И ние мислим така.
Някакъв шегаджия говореше за еднорог.
Било кон. Бял. Тъпче всичко и яде диви храсти.
Аз държа очите си отворени. - Да, добре.
Оствинд, ела. - В гората не трябва да бродят свободни коне.
Кой казва?
Надяваме се този горски демон да не ни лъже.
Ще приема това като комплимент. - O, здравей.
Остава ли сделката? Ще ми помогнеш ли да я хвана?
При едно условие. - Дa?
Ние няма да я улавяме. - Какво?
Шт!
Ще донеса въже. - Не ни трябва въже.
Трябва й доверие.
Чакай тук.
Как правиш това? - Аз не правя нищо.
По дяволите! - Тя чувства, каквото ти чувстваш.
Супер. Аз съм изморен, гладен и мириша.
Ах!
Aх! Проклетия такава, по дяволите! - Дa, дa, дa, дa.
Извинявайте. Aх.
Ти си права. - Да, наистина.
Но аз не се отказвам така бързо като другите.
Това е меко казано. - Меко?
Сега трябваше да съм в Париж.
Вместо това сега съм тук и се мъча да разбера,
как се прави този жираф, за да може Мика да спечели турнира.
Piaffe. - Така казах.
Мика трябва да се радва, че има приятелка като тебе.
Да, Мика сега се нуждае от приятели. Особено такива, които разбират от дресура.
Като цяло е добре.
Добре балансиран, но краката му са слаби.
В началото предлагам бягане в планината за повече сила, интервални тренировки за издръжливост.
Може да повърви срещу течението.
Тук има ли река?
Можем да започнем веднага.
Първо искам да го видя как бяга.
Тогава до утре. - До утре.
Хей. А аз какво да правя през това време?
Учи се на търпение и издръжливост.
Издръжливост? В това ли е тайната?
Как се казва тя? - 33. Странно име, зная.
Така я нарече новият й собственик. А ти?
Оствинд. Mиka.
Mилaн.
Готова ли си за първото занятие?
Traversale.
... После отново piaffe.
По-бързо!
Piaffe.
Passage.
Pirouette.
Добре ли е така? - При всички случаи за тексаското родео.
Aх...
Аз го научих на това. И това е дресура.
Не се сърди, но дресурата изобщо не е това, което си направила.
Ние наистина нямаме шанс.
От къде идвате? - От... тренировка.
Нямам представа, как сте го постигнали, но той наистина изглежда добре.
В кроса имате шанс. В дресурата обаче...
Това е така трудно.
Аз обещах на Оствинд: Никакви турнири повече.
На последния турнир ти отиде, за да спасиш Оствинд.
Не мислиш ли, че и той би направил за тебе същото?
Може би и Вие ще поработите с нас.
Аз повече не ти трябвам. Ти знаеш какво трябва да правиш.
По твоя начин.
Основната идея на дресурата е с коня да станете едно.
Вникни в душата му, чуй го
и се помъчи да разбереш, какво ти предлага той.
С игра ще завоюваш доверието му и ще намериш подход към него.
Само като спечелиш доверието на коня можеш да станеш с него едно цяло.
Един кон може да ти даде всичко, но само по своя воля.
Те никога не са искали да ги яздят.
Много от елементите в дресурата конете изпълняват и в природата
Passage, Kapriole и издигане.
Той ще се справи с всичко, което си намислила.
Благодаря.
Не,
на тебе благодаря.
Познато ли ти е това, да искаш да спреш времето?
Когато човек се чувства съвсем свободен? - Да, когато човек е свободен.
Тогава на мен не ми се налага...
Ок, времето спира... сега.
Сега?
Ето, сега.
Внимание. - Готови.
Хайде.
И сега...
И сега.
Ok. Да оставим всичко зад нас.
Кой е там? - Водя Ви коня.
Кой?
Кобилата, която купихте от Зас.
33. Най-сетне.
Не.
Ok, изчезвай. Трябва да изчезнеш. Бягай.
Шт! Махай се. Хайде, изчезвай. Махай се вече.
Хей!
Скъпи приятели на конния спорт,
добре дошли на Зас Класик.
Значи аз...но, но! O.
Ханс. - Maриа. Човек, от кога не сме се виждали?
Г-н де Бург, една снимка моля.
Това е Мариа Калтенбах, моята първа и най-добра учителка.
Ханс, аз не съм случайно тук.
Чух, че си търсиш треньорско място.
Можеш ли да се представиш...
Хайде да говорим след турнира? - Дa.
Само трябва да ме впечатли някой кон. - Aхa.
Благодаря. Ти разбира се ще седнеш при мен на почетната трибуна.
При първото си изпълнение в Класик умрях от страх.
Не. - Беше лудост.
Ти какво искаш? Не се ли изразих точно? - Напротив.
Но този унгарец, който купи коня, при него е истински ад.
Къде е моят кон?
Там не развъждат коне, там ги убиват.
Хм, слушай внимателно, момчето ми, ще те попитам още един път.
Къде... е... конят?
Вие сте знаели това.
Ето какво става като наемаш, когото свариш.
Върни конят обратно или ще извикам полиция.
Крадците на коне ги опандизваме. - Махни си ръцете от мен!
Леополд Зас. Представете си, откраднаха ми един кон.
Хайде.
"Още един път, в началото трябва да се усмихнете дружелюбно на съдиите."
Мика, дружелюбна усмивка. Да го упражним още веднъж.
Каним участниците в последния етап да се подготвят.
Хайде още веднъж,
правиш Х, после една жирафе, после...
Тази музика ми е позната.
Ok, това беше.
Трябва да изчезваме. - Какво? Не.
За да впечатлиш Ханс, трябва да танцуваш гола върху Оствинд.
Ние нямаме шанс. - Тогава ще използваме тази.
Какво правиш? - Ще го направя по моя начин.
С нетърпение очакваме оценките на журито.
7,4 точки, много добър резултат за Шарлоте фон Ридер.
Така домакинът води по успех.
Сега участник номер 4. Тя се явява от имение Калтенбах.
Ка... кво? - Да я поздравим:
Мика Шварц на Оствинд.
Не знаех, че се занимаваш с дресура? - И аз също.
Дресура без седло и юзда? - Не може така.
Това е невъзможно.
Нетрадиционно. - Наистина.
М... дa. - Предвидено ли е това в правилата?
Ok?
Браво!
Великолепно!
Това търсех. - Но... Дa.
Значи...Не съм сигурен, какво беше това.
Журито, моля!
10 точки! Това не е било до сега!
10 точки за имение Калтенбах за това вдъхновяващо изпълнение,
което не е точно в правилата, но какво от това?
Това не може да бъде. Това е... e... e...
Aх. - Това е едва началото.
Супер, супер, супер! Лудост!
Чия идея беше това? - Моя.
Съвсем необичайно. - Деца, Ханс де Бург.
Ханс, моята внучка Мика.
Аз исках да те... да ви познавам. Един необичаен кон.
Ако на кроса и при прескачането сте така добри като днес, тогава...
Това ни е в кръвта, нали? - Не съм очаквал нещо друго.
Значи...
Ханс де Бург, треньор на Калтенбах.
Това е нашето спасение. - Значи все пак има проблеми.
Благодаря.
Aаа! - Извинете за безпокойството.
Защо така официално, Хайнц? Влезте, ние празнуваме.
Мисля, че скоро ще имаме нов треньор.
Благодаря.
Сега знаем на кого е този кон в гората.
Явно са го откраднали. Днес ще приключим с този дух.
Може да празнувате с нас, вместо да ловувате беззащитните животни?
Искам само да кажа със сигурност. Никой не трябва да ходи да язди в гората.
Никой от нас няма да ходи в гората.
Хей, Хензел. - Мислех, че няма да дойдете повече тук.
А аз мислех, че вече си тръгнал. - Препечен хляб?
Гадно.
Кога ще я върнеш?
Никога.
Тя сега ми принадлежи.
Ти къде живееш?
Никъде.
Ние все се местехме, от конюшня на конюшня,
майка ми и аз.
Тя почина, когато бях на 15 години.
Пратиха ме в дом, и от тогава поработвам ту тук, ту там.
Навсякъде, където има коне.
Трудно е да си представиш, какво е да живееш без нормален дом.
Когато не знаеш къде ти е мястото.
И все още не зная.
Едва сега разбрах, но нашата къща...
Моята баба...
Все едно.
Какво има?
Какво означава това? - Собственикът на 33 се е ядосал.
Хей! Хей!
Трябва да се махаме от тук, бързо. - Ще говорим с тях.
С унгареца не може да се говори. - Ти искаше да я заведеш при унгареца?
Но не го направих. Трябва да изчезваме.
Mиka!
Mилaн?
Човек, Mиka, къде си? Трябва да се махаме.
Надявам се, че ще си навреме при Зас.
Обади се.
Къде е тя сега? - Нямам представа.
Мисля, че нещо е станало с нея.
Какво става? С кого? - Аа... Tинка не се чувства добре.
Ах и сама не знам какво ми е. Може би лек фарингит.
Тогава трябва да останеш тук. Къде е Мика? Трябва да тръгваме.
Днес за нас е велик ден.
Те отидоха да потренират и ще дойдат преди началото.
Ах, хубаво! Вие сте тук.
Ахх... А... - Филип.
Да, така.
Ели! - Maмо.
Ако само бяхте видели какъв фурор направи дъщеря ви.
Къде е тя? - Ще Ви разкажа в колата.
Изглеждаш като кралица, мамо. - Дa, дa.
Mиka. Mиka.
О, тя да не отива на турнира на троловете?
Това вече отдавна излезе от мода.
Мика, къде беше?
Какво се е случило?
Всичко е добре, ok? - Концентрирай се. Скоро си ти.
Ездачи 3 и 4, моля на старт! - Ето.
Помогнете й.
На всички ни е интересно,
с какво днес ще ни изненада участничката, която плени сърцето на журито със своята дресура.
Оствинд е внук на легендарната Хала,
която донесе на ранения си ездач олимпийското злато.
Внук на Хала. Покажи какво можеш.
От имението Калтенбах... Mиka... Шварц
и... Оствинд!
Ти водиш, ok?
33. 33!
33! Не!
Изостава с 30 секунди, това е много.
За сега е на десето място.
Не!
1:45, значително междинно време.
Стига ли за едно място напред?
Този кон не трябва да спира. Оствинд бяга почти сам.
Ако не направи грешка на трапа с водата, това му гарантира второто място!
3:25:37! Какъв кон!
Каква езда!
Едно невероятно време. Невероятно. Супер.
Mилaн?
Всичко свърши.
Винаги можеш да дойдеш при мен.
Какво ще прави един коняр във Франфурт?
Колко дълго съм... спала?
17 часа 34 минути и 10 секунди.
Какво се е случило?
Какво става с турнира? - Всичко беше просто супер.
После ти падна в несвяст. Това бих го пропуснала.
Ние бяхме доста напред, но ти не можеше да участваш в прескачанията.
Това е много сериозно обвинение. Крадец на коне срещу два бизнесмена.
Как мислиш на кого ще повярва съдията?
Мляко? Захар? - Хей!
Хей!
Страхувам се за 33.
И за Милан.
Mилaн, 33. Виждаш ли! - Да, да добре.
Ти говореше в съня си. - Трябваше да ви кажа по-рано.
Наистина.
На него можеше и да не казваш, но на мен. - Това пък какво е?
Аз съм нейната най-добра приятелка. - Е и?
Странно, аз не обичах особено ( този дом, но сега...
Жал ми е за тебе, мамо.
Много исках да победите.
Съжалявам, но не за мен.
Исках да запазя Калтенбах.
За Мика.
Ти ще дойдеш естествено да живееш при нас.
Ще видим това после.
Г-н де Бург е на телефона.
Mилaн. - Ей, якето ми!
Моето яке.
Унгарецът взе 33. Не можах да направя нищо.
Ние ще я изкараме. - Това е онзи тип, дето ни краде!
Ах, Милан. - Да, но само заради 33, неговия кон.
Престанете!
Трябва да тръгваме. - Ние ще ги настигнем.
Мика тръгна, супергерои! Трябва да тръгваме!
Аз нямам книжка. - Но аз.
Ела!
Aх!
Тя е там вътре, нали?
Шт!
33.
Хайде!
Бързо, излизайте оттук!
Навън!
Хайде!
Оствинд!
Отвори вратата! - Заключено е.
Иди настрани!
Идвай.
Трябва да обясня още нещо.
Ще дойда после, обещавам.
Не съм бил отдавна тук и все пак се чувствам като у дома си.
Това ме радва. И господата също. Благодаря, че можахте да дойдете.
Естествено, че кредитът ще се отсрочи.
Моята племенница е Ваш фен. Може ли... - Сигурно.
За колко години ще е договорът? - Какво имаш предвид?
Колко време ще бъдеш треньор тук?
Аз? Тук?
Това е договор за покупка? - Ти какво си мислеше?
Аз мислех, че ти ще дойдеш тук и ще тренираш внучката ми.
Maриа, твоята внучка е прекрасна, но ти малко я надценяваш.
Оствинд е суров диамант. Аз ти предлагам половин милион.
Това е много щедро. - Това е повече от щедро.
Не.
600.000.
Това е моята последна дума.
Мария, това е твоето спасение.
Продай му коня.
Хубав ден за излизане.
Oо.
Темперамент, това ми харесва.
Заведи го в бокса. Иначе той ще се простуди.
Той не обича да го затварят. - Ще се наложи да свикне.
Добре, че мама спечели този холандец за треньор.
Това беше спасение в последната секунда.
Тук наистина е хубаво.
И това от моята уста.
Отново на крака?
Дa. - Чу ли новината?
Старата метла подписа.
Този холандец й плати повече от половин милион за коня.
600.000 евро.
За тези пари можеш да си купиш хубав дом с градина.
Трябва да тръгвам. Не казвай на никого?
Пълна дискретност.
Отдъхнах си, Мариа.
Дa...
Много се разочаровах.
А аз колко съм разочарована.
Трябваше да ми кажеш за плана си.
Аз щеше да пратя този турнир по дяволите. Ти знаеш как ги мразя.
Направих всичко това за теб. А ти...
Можеше ли поне един път да мислиш за нас, а не за Калтенбах?
Боя се, че това и направих. - "Старата метла подписа."
Дa, подписа, старата метла. Но...
Не трябваше много да вдигам. Тя подписа за 600000.
Да, нали ти казах. Имам го написано.
Момент.
Покахонтас?
Моят първи кон.
Възхитителна сивушка.
Никога няма да го забравя.
Ах мамо...
А какво ще стане с Калтенбах?
Е, може би наистина е време да го оставим.
Конюшня без коне,
какво е това.
Добър ден. Това Вашата школа за езда ли е? - Дa.
Тези двамата ги задържахме за превишаване на скоростта и още 17 пътни...
Аз ще обясня... - Аз съм виновна.
Тия двамата си заработиха няколко глоби.
Но благодарение на техните показания ние открихме незаконно предприятие и освободихме 24 коня.
Арестуваха унгареца. - Сега ще му предявят обвинение.
Имате ли евентуално във Вашата конюшня свободно място за животните?
Разбира се разходите ще се поемат от бюджета.
Да, имаме. - Дa.
Случайно имаме свободен капацитет. - Великолепно.
Дa. Благодаря, благодаря!
Тогава ще ви докарам и останалите, ако разбира се те сами не дойдат.
Аз не разбирам, какво става тук.
Но ние трябва да подредим всичко за нашите гости.
Нужни са ни концентрирани фуражи, сено.
Трябва да се обадя на д-р Андрюс. Има толкова много за правене. Боже мой.
Един кентавър, наполовина човек, наполовина кон.
Като теб.
Повече никакви турнири, никакви съревнования.
Ти разбираш конете като един истински кон.
Дойде време да върнем на конете нашия дълг.
И Вие ще останете тук.
Ако те интересува, там те чака някой.
Пак ти ли отново.
Разказах на полицията всичко, което знаех за тези двамата.
Този път ми повярваха. Арестуваха унгареца и Зас.
Трябваше да направя това по-рано.
И какво ще правиш сега?
Ще отида някъде?
Сега ние имаме много коне, които се нуждаят от грижи
и много работа.
33... се нуждае от ново име.
Какво мислиш за 34?
Може ли маслото?
Какво мислите за "Рехабилитационен център Калтенбах"?
Не, моля не. - Не.
Трябва да има "Оствинд". Оствинд... Конюшня... Оствинд център.
Аз мисля... Благодаря. - Не трябва да забравяме конете.
За мен не. - Трябва да ядете нещо.
Науката е изтощителна.
Мой познат е физик и е във връзка с извънземни.
А името? - Какво мислиш за "Свобода".
Едно истинско име. - Mика, ти какво ще кажеш?
Не мислите ли, че някой идва при нас?